- Jutro Pedi! - Jutro, Kejt. Izgledas lepse no ikada.
- Samo da mi nisu ove godine... - Umukni!
Mama? Ja sam, tvoja kcerka!
- Posta. - Popij caj sa mnom. - Ne mogu, kasnim. Izvini.
- Opet to radi. - Ko, radi sta?
Novi komsija, pali rostilj.
- Cula sam da je Poljak. - Pa, ne znam... Mozda Poljaci vole da rostiljaju. Ma gde...
A, evo ga! To je moja cetkica za zube, i prestani da je koristis...
- Recept, ali nema potrebe vise da ih uzimas. Doktor je rekao. - Ali volim, bolje se osecam.
Odoh onda, kasnim, zvacu te kasnije.
Imas sastanak veceras?
Ne znam, mozda.
Nemoj da kasnis, Kejt, tvoj otac je uvek to govorio.
Odakle sad govori? Sa svoje terase u juznoj Francuskoj?
Izvini, bilo je nisko.
Zagrli me.
Zagrli me!
Izvini mama. Ja sam krava.
- Stavi moju kompoziciju prvo. - Ne zelis to, Harvi - Znam, ali hocu da cujem. Stavi je.
- Ali to je... - Poslusaj me, Dzoni. Stavi je.
OK.
- Cuj, Harvi, Marvin zeli da iskoristi neke moje ideje, dok te nema. - A?
Vidi, ne cinim sebi nikakvu uslugu Harvi, ali...
... cuvao bih ledja.
Marvine? - Hej... - Marvine! - Hej, Harvi, zar ne treba da budes u Londonu? - Da...
... upravo krecem. Sta se desava? Dzoni kaze da zelis da on radi... - O, da. Ne, ne...
Samo sam mislio, kad si vec u Londonu, da i ostanes jos malo. - Sta? - Nema mesta zurbi.
- Uzivaj na vencanju svoje kcerke. - Sta? - Pa, Dzoni to moze...
... mislim, i da uradi Semjuelsu narudzbinu. - Ne kad se vratim. Veza je moja.
- Tako je vec godinama. - Da, da, znam, samo...
... imaju nove ljude tamo. Znas, mozda zele nesto drugacije.
Zaista zelim da se vratim. Treba i ja da budem tamo licno.
- Licno...? - Da. Hocu da budem tu, zbog moje muzike. - Ali, koga briga!
Harvi, to je samo demo. Boli ih dupe da i tebe gledaju, boli ih i za mene!
Vracam se u ponedeljak, Marvine. Moram se vratiti.
- Pa, bolje da odradis ovaj posao, Harvi. - Sta to sad da znaci? - Znaci, sta znaci.
Reci.
Ovo je poslednja sansa, Harvi.
Uzivaj u Londonu.
_________________________ POSLEDNJA SANSA HARVIJA
- Idete na odmor? - Ne, poslovno.
- Vi? - O, kcerka mi se udaje. - O, cestitam. - Da. Hvala...
Ona je Amerikanka, on Amerikanac, ali se, eto, vencavaju u Londonu.
Govorio sam, da imamju odlican sistem za vencavanje, ovde.
Mislim, oboje rade u Londonu. Zato je tamo.
- Izvolite, g-dine. - Hvala, mogu li... da vam dam ovo? - Da.
- Hvala. - Hvala vama.
- Da li vas letenje unervozi? - Ne. Stalno letim.
Ne volim letenje, zato moram da sebi malo podignem moral.
- Znate, mala sala, dvojica sede jedan spram... - Znate, imam sastanak ujutro u Milanu...
... pa mislim da cu malo da odremam. - Naravno. - U redu, samo...
... sta imam od price, bolje mi je da odspavam. - Ne, ne, naravno.
- Jutro Egi. - Jutro, draga! - U redu...
- Nepotrebno, sto se odstranjuje? - Djubre. - A-ha, djubre...
- Manikir pribor, 7 slova. - Ma daj, Egi. - Sta? Samo te testiram! - Turpija!
- Izvinite... izvinite... oh, Boz... - Jutro. - Jutro.
- Hvala Bogu, da si mi ti sef, Kejt. Jutro, Egi. - Jutro, draga.
Pa? Jel' ostaje za veceras? Maks dovodi Sajmona, sigurno.
- Ne, ne, ne... plasim se. - Ne plasi se, divan je. Divan, zgodan i korpulentan tip!
- Izgleda divno. - U redu poci cu, ali samo ako mi se zakunete...
... da me necete ostaviti samu sa njim. - Ne, ne, obecavamo. Apsolutno.
- Mogu li da joj verujem? - Ne. - Naravno da mozes, Kejt! Odvescu te kuci.
Odvescu vas oboje kuci, samo zavisi cijoj kuci! - O, zavezi!
- Da, ima svoj biznis. - Stvarno? - Da. - Kakav biznis?
- Ne znam, tacno. Mislim da ima knjizaru. - Oh... Uvek sam volela knjizaru?
- Imamo 3 unuceta, vec. - Lepo bas... - Istina je.
- Hvala vam puno na vasem vremenu. Gotovo je. - Hvala. - Hvala i dovidjenja.
Izvinite g-dine, mogu li samo sekund... - Ne. - Kratko cemo... - Ne. - Ali.. - Ne.
- Umoran sam, znate? - Da, znam.
- Gde cemo, g-dine? - Zdravo, Suzi, tata je..
Stigao sam, i u taksiju sam, idem do hotela.
Nadam se da ste vi vec tamo. Radujem se sto cu te videti...
... i sve ostale. Ne mogu da sacekam. Volim te, cao.
Hej, ovde Harvi Sajn, samo da potvrdim, da ce i Majk biti...
... sledeceg ponedeljka, i mozete me dobiti na mobilni...
... a, ako ga nemate, za svaki slucaj to je broj: 917384368.
Mozda cete morati okreneti pozivni za medjunarodne. Mislim da je 044...
... ili mozda 011 ili probajte 044 pa 011 ili vec... sta god da je 044 ili 044, ili 011.
Posle toga morate okrenuti 1... Halo?
Zdravo. Trebalo bi da imate sobu na moje ime, Harvi Sajn, povodom vencanja.
- Da, imamo dvokrevetnu sobu za vas. - Dobro. Da li su i ostali stigli?
- Nisam siguran, g-dine. - Moja kcer, Suzan Sajn?
Ili se mozda vec upisala sa novim prezimenom, Rajt, Suzan Rajt?
Ne g-dine, nema nikog pod tim imenom. Soba je: 522.
Zdravo? Cao, Suzi...
Ovde sam, gde si ti? Gde su svi?
O, nisam shvatio, mislio sam da je plan da svi budu zajedno...
Ne, nisam bio siguran, ja...
Ne... nisam znao da cu biti ovde sam. Mislio sam da...
Znaci, mama ti je iznajmila kucu za sve, a?
Ma daj, mator sam veliki decko. Srecan sam ovde. Veoma je udobno.
Da, imam adresu.
Da, volim i ja tebe. Vidimo se tamo.
- Zdravo mama. - Sta si obukla? - Polka haljinu. - Nisi valjda?
- Pa, ne bas. Imam mini suknju i korset. Totalno sam seksi. - Sta se glupiras...
- Nemoj biti nervozna, budi to sto jesi. - Da, hvala na savetu.
- Oh, cuj, razmisljala sam o Grckoj! - Jel'? Dobro, popricacemo kasnije.
- U redu, cao! - Cao!
- Izvini, izvini. izvini... tako mi je zao. - Ne reci mi... tvoja majka? - Da.
- Je li to moje? - Ziveli! - Boze, hvala...
- Ona samo... - Sta? - Samo prica o nekom Poljaku, koji zivi do nje i mnogo rostilja.
- O, veoma sumnjivo! - Ona tako misli.
- Pa, tu su. - Ok. - Kraj bara... fin momak, pricljiv... - OK.
- Cao, Bad. Kako si? - Dobro, a ti? - I ja sam dobro.
Kejt, ovo je Sajmon - Zdravo. Kako ste. - Drago mi je.
- Dakle, imas knjizaru? - Ne IT, kompjuteri. - Oh! - Rekao si da imas knjizaru? - Oh...
- Ne, ne, nisam. - Da, rekao je, ljubavi. - Mozda si pobrkala. Knjige i kompjuteri...
- Znaci, nemas knjizaru? - Da sednemo i pricamo....
- Ziveli! - Ziveli! -Ziveli, momci.
Da, samo cu... samo cu dobro da isplaniram ovo vencanje.
- Hej, Harvi... - Hej. - Harvi, stigao si. - Hej! Kako si?
Ovo je Suzanin otac, Harvi Sajn. Ovo je Dzos, i moj kum, Kit Turner.
- Kako ste, momci? - Dobro. Kako ide, Harvi? - Odlicno.
- Drago mi je da te vidim. - Da, i meni. Pa... Kako se drzis? - Odlicno, odlicno...
- Ne mogu docekatim da ozenim Suzi. -Je li ona tu? - O, ona je tamo...
- Bice presrecna sto si tu. Idem da je nadjem. - Da. Ops... moram da se javim.
Halo? Da, Harvi je. Sta? Ne, ne, ne... Nije tako. Treba mi... Treba mi Majk.
Rekao sam mu jos pre 2 nedelje, Rezervisao sam ga. Sta?
Ne, ali.... Vidi, reci mu da me pozove, ok?
- Rezervisao sam ga! Cucemo se kasnije. Izvinite, uvek nesto... - Naravno. - Da...
- Pa, cime se bavis, Harvi? - U muzickoj sam industriji. - Stvarno, a koji posao?
Znate, TV... pozadina... reklame... - Kul, a koje reklame? - Reklame.
- Zvuci unosno. - Da, i moze da bude. A vi momci, radite za...
... Skota? - mi smo sa... sa Skotom. - Da... da.
- A sta je to? Nafta? - U osnovi, da. - E, to je bas unosno. - Nikada se ne zna.
- Da. Ok, potrazicu svoju kcerku. - Apsolutno. Drago mi je da smo se sreli. - Pricacemo posle.
- Mora da je mladji od mene. - Ali, nema tvoju energiju!
- Izgledas super. - Samo tako kazes. - Ne, ozbiljno! Ne javljaj se na telefon.
- Kejt, tvoja majka je. - Znam, ali sama je, oladi. - Da. Pa i ti si.
- Ona je kao kontracepcija koja hoda. Unistava tvoj seksualni zivot! - Idi ti, odmah cu ja...
Halo, mama... Da... Mogu li kasnije da te nazovem? Da, u pabu sam. Cao!
- Zdravo. - Zdravo! Vidimo se...
- Zdravo! - Opa, da te vidim, au!
- Izgledas divno. - Hvala. Ti izgledas... - Kao, lose odeven konobar.
- Ne. Znas, izgledas bas lepo. - Rekli su mi da ce svi...
... biti u belom ovde. Sta?
- Da isprate formu. - Izgleda lepo, svidja mi se. - Hvala.
Kakav ti je bio let? - Dobar.
- Pa, bice da je ono...tvoj muz. - Da.
Prevalih toliki put, samo da vidim dvoje Amerikanaca kako se vencavaju.
- Zao mi je, ako si se izlozio naporu. - Ma, to je samo neslana sala, izvini.
- Video si mamu? - Ne. Ovde je sa Brajanom? - Da. Da, tamo kod stola su. - Oh... Pa...
... je li kuca, koju je tvoja majka iznajmila za "skoro sve goste", lepa? - Tata...
- Necu... - Nemoj... - Samo moram to da izbacim iz sebe. Lepo je videti te!
Zagrli me.
- Hej, vidi koga sam nasao. - Zdravo!
Pricacemo kasnije, cao. - Cao.
- Moramo da idemo, dobila sam... Problem kuci, ali, nista ozbiljno. - Nista ozbiljno...
- Ali, ti ostani. Ostaje i on. - U redu...
Uzivaj, sirota kravo, nemoj da zeznes stvar.
- Radis sutra? - Da, pola dana. - Ne mogu da verujem da i nedeljom radis. - Zasto?
- Vidimo se u utorak. - Da. - Cao. - Cao.
- Izgleda da su nam smestili. - Da...
- Izvini. - Ne, nije tvoja greska. Mislim, meni je fino.
- Mislim, srecan sam sto mogu da upoznam novo lice. - Da, da... i ja, takodje. - Sedi?
- Dakle, ti si Unin sef. - Da. Govorim "Da" mnogo...
- Da... - Izvini.
- Hoces jos jedno pice? - Ja... Naravno! Donecu ga!
- Ne, ne, dobro je. - OK. - Koje zelis? - Mogu li dobiti... casu belog vina.
- Suvog. - Suvog? - Hvala.
- Hej? Otkud ti? - Eto, malo...
Mama, mozes li prekinuti? Prekini da...
Sacekaj, ne cujem te, bucno je. Cekaj trenutak. Cekaj...
- Zdravo. - Hej? - Harvi? - Dzin...
- Harvi, drago mi je da te vidim. - Zdravo Brajane. Zdravo. - Zdravo.
Dakle... nasa devojcica se udaje.
- Harvi, seces se Votsonovih? Beri i Dzil? - Zdravo - Beri... - Harvi...
Nisam vas video otkad smo se Dzeni i ja...
- Izgledas dobro. - Hvala, a ti jos bolje.
- Beri, i ti. - Hvala, Harvi. - Drago mi je sto sam vas video.
- Kako je vam jes sin? - Kcerka! Betsi je dobro.
Oh, izvinite, moram da se javim. Sacekaj malo, molim te.
Izvinite...
Nece trajati ni 2 sata, ne vise. Jesi mu rekao da je za mene?
Vidi, moramo da se vratimo. Kazi mu, neka me samo nazove, Ok?
U redu, stvarno moram da idem. Ok, zdravo.
- Zdravo. - Izvini, ove ljude znam od ranije. Ovo je Kejt... - Zdravo.
- A, ovo je Gvin... - Gven. - Gven je...
Izvini, ako vam smetamo, mozemo... - Ne, ne. - Pa, odakle se vas dvoje znate?
Ne znamo se, zapravo. Imamo zajednicke prijatelje...
... Una i Met. - Una i Met su nas upoznali. Kejt radi sa Unom i...
- Naleteli ste jedno na drugo? - Da. - Da nije mozda "sastanak na nevidjeno"? - Ne!
- Pa, ostavicemo vas same, onda? - Ne, ne... ne, ne.
Mislim...
- Dzini, da me nisi ti premestila, a, duso? - Ne, dragi.
- Tata, ja sam te premestila. Mislila sam da je tu bolje, ako treba da izadjes. - O, naravno...
Hocemo li da nazdravimo, za pocetak.
Cuvam veliki govor za sutra.
Draga Suzan i dragi Skote...
... samo zelim da vratim sve nas u dane tog divnog odmora kad smo bili zajedno u Rimu...
... i da vam pozelim "Salute"! - "Salute"!
Dzin i ja vas mnogo volimo i nadamo se, da je i Skot sada deo naseg klana...
... i reci cu: Mnogo, mnogo srecnih godina. "Salute"! - "Salute"!
Moj red.
Mislio sam da sam ga iskljucio. Izvinite.
Ovaj...
- Za divan par? - Ziveli. - Ziveli. - Ziveli.
Da pocnemo sa jelom. - Odlicna ideja.
Recicu: "tata". Mozda bi trebao da vas zovem "tata"?
- Harvi? - Zdravo, Dzin.
- Mogu li dobiti casu vode, molim? - Bez leda?
Hvala.
- Dobro si? - Da. Sjajno.
Smiri se malo, ok, Harvi?
Zasto?
Bojis se da cu opet da te izblamiram?
Ne, bojim se da ces sebe izblamirati, Harvi.
Ovde smo zbog Suzan, ovo je njen vikend. Vikend Skota i Suzan...
Dobra si... I dalje mozes to, da me ucinis da se osecam kao govno za 30 sekundi.
- Pa, mnogo smo vezbali. - Zasto si se udala za mene?
Bila sam veoma mlada, a ti veoma zabavan.
- Kakav je Brajan? Je li on zabavan? - On misli da sam ja zabavna.
Harvi, idi u svoju sobu, naspavaj se i dodji, i vrati se da gledas vencanje svoje kcerke.
Nasa devojcica se udaje.
- Hej, Suzi... - Tata..
- Ok si? - Jesam. Sjajan sam. A ti? - Dobro sam. - Uzivas, ha? - Aha.
- Taj Skot, izgleda kao veoma dobar momak. - I jeste.
- Zao mi je sto nisam imala sansu da pricamo. - Ne, ne, ne brini. Dobro sam.
- Ovo je vas vikend, zar ne? - Da.
- Pa, kako posao? - Oh, dobro je, znas...
Nije kao sto je nekad bilo, u poslu sa muzikom, jer...
... kompjuteri su sve preuzeli, i sada nema prostora za nekog kao...
... ali, to je tako. - Jos pises svoje stvari? - Kad dodjem kuci, sviram malo.
Pa, slusaj...
Zao mi je sto ti ovo kazem, ali moracu da se vratim u Njujork...
... jer ceka me vazan klijent. Ozbiljno je. Dakle, necu biti na prijemu veceras...
... ali cu biti na vencanju... jer, ti se udajes, a to ne bih propustio. - Ok.
Tata,
... nesto sam mislila... Brajan je kraj mene veci deo mog zivota, proteklih godina...
... i...
... zamolicu ga da me povede sutra na vencanje. Izvini...
- Ok... - Idi sa tvojim drustvom, lepo se provedi... i vidimo se sutra. - OK.
Izvinite me...
Sa ovlascenjem koje mi je dato, proglasavam vas muzem i zenom...
Mozete poljubiti mladu.
Do Hitroa.
- Mozemo li nekim drugim putem? - Nema sanse. Guzva je svuda.
- Izvinite. Izvinite, imam let za sat vremena. Radim sa putnikom,sada... - Koji je izlaz...?
- Odgovoricu vam na pitanja, ali sacekajte svoj red. - Ok, g-djo...
- Izvinite, imam let za Njujork... - G-dine, postoji red...
- Postujem to, ali, moram da se ukrcam. - Gotovo je sa cekiranjem.
- Ne, ne, ne, avion ne polece jos za 40 min. - G-dine, ukrcavbanje je vec zavrseno.
- Ali, imam samo rucni prtljag. Molim vas, pustite me. - To nije rucni prtljag - Sta? Ovo?
- Sada cete me pustiti? Molim vas. - Ne, g-dine!
Kada je sledeci let?
- Prvi koji mogu da vam dam, je sutra ujutro. - Sutra? - G-dine, morate se smiriti.
Mari, Harvi je. Ne mogu stici kako sam rekao. Moraces da mi promenis raspored.
- Ma daj, Harvi, daj..! - Neka Frenklin sredi e-mailove i bicu tamo do rucka, najkasnije.
- Doci cu pravo sa aerodroma. - Cuj, ostani u Londonu i uzivaj na svadbi svoje kcerke.
Marvine... Nije problem! Frenk zna tacno sta treba.
- A Marti ce biti od velike pomoci... - Harvi, moramo da popricamo.
- Ne, ne, slusaj, bicu tu do rucka, ok je... - Harvi... Harvi? Harvi? - Da, sta?
- Gotovo je. - Sta? Kako mislis? - - Ne zavisi od mene, ali oni koji su iznad, otpustaju te.
Pricacemo kada se vratis.
Zdravo... Dajte mi "Dzoni Voker" i to crni.
Jos jedan, molim.
OK je...
Oh, sranje... Izvinite. Vulgarni Amerikanac.
Kako ste? Sem toga, izvinjavam se...
- Zasto? - Zar niste pokusali nesto da me pitate, a ja sam bio neljubazan? Izvinite.
Ne secam se, ali...
... moguce je da ste bili. Uglavnom su svi takvi.
- Dobra knjiga? - Moze da bude, ako je dovrssim.
- Pomaze vam? - Sta? - Rekoh: Da li vam pomaze?
- Sta? Ovo? - Aha... - O da, hoce. Vec jeste. - Dobro.
Pomoci ce isto kao i taj sund-roman i casa Sardonea.
Izvinite... zao mi je.
- Zao mi je, preterao sam. - Idite, i prekinite sa izvinjavanjem!
- Samo sam imao bas posran dan. - Pridruzite se klubu.
A ne, mozda je vas bio los, ali, moj je bio posran sto puta vise. Znate...
Koliko posran?
Zakasnio sam na avion, izgubio posao a moja kci, koja se udaje danas...
... odlucila je da je na vencanje vodi njen ocuh, a ne ja. Ok?
A to je ucinilo da dan bude totalno posran.
Dovoljno fer, pobedili ste.
Recimo, pustite da popravimo stvar i da vas castim ruckom?
- Ili cajem, sta kazete za caj? Vreme je za caj? - Hvala, ali vas ne poznajem...
... a ni vi mene, pa... - Bas zato i treba da popijemo caj. - Lepo od vas, ali hvala, ne.
Pa, vi imate svoju knjigu...
Ako je za mene, tusiram se.
- Necete se javiti? - Ne.
Da shvatim to kao nagovestaj nade?
Ako jeste, nasmesite se jos jednom.
Hvala. Vidite?
- Ipak, rucamo zajedno. - Ne, rucamo jedno pored drugog.
Ah... Uzgred... Harvi, Harvi Sajn.
Kejt Voker. Pa, zasto niste na vencanju?
To je nesto sto ne bih propustio, ali, morao sam nazad zbog posla.
- Zbog posla koji ste upravo izgubili? - Da, tako je.
- Da li ste voleli svoj posao? - Da... Ne! Da, u pocetku.
- Sta vam je posao? - Pisem Dzinglove.
- Opa! - To bi rekli i drugi.
Jeste li oduvek zeleli da pisete dzinglove, ili je bilo i nesto vise od toga?
- Sta? - Ne, ne, to volim... Prelazite pravo na stvar.
- Svidja mi se to. - Shvaticu kao kompliment. - I treba.
Sve bih dao...
... da sam bio dzez-pijanista. - Jeste li bili dobri?
Ne, ne dovoljno dobar.
Zao mi je, bas trpam nos...
Da, i svidja mi se to. Verujete li mi?
Moram vam recim da je pravo olaksanje naci nekog, ko zaista kaze sto oseca, ili sta misli.
Narocito u zemlji, koja je olicenje, znate...
... Britanija, Engleska, rezervisanost... - Ne, ne, ne! Nacija se promenila.
Od kada je Ledi Di poginula, svi lijemo suze k'o vodu. Vi ste nam pokazali nacin, zapravo.
- Nema vise kamene gornje usne. - A sta je to, tacno? - Sta? - "Kamena gornja usna"?
- Nisam sigurna... nesto kao grc... - Grc?
Mislim da, kad placete, usne vam se tresu, a kad je okamenite, onda suzdrzavate plac.
Ovako?
Ne, tako licite na buldoga.
- Ne, ne tako izgledate kao da ste bezubi. - Ovo je moj prvi pokusaj da okamenim usnu.
- Ko to radi? - Treba malo opustenije. - Ko radi, ko to radi? - Aristokrate...
- Hvala vam, uzivala sam - I ja. Gde idete? - Idem na casove. - Na kakve casove?
Pisanja. - Ah. - Stvar koju volim... Moram na Hitrou ekspres, pa..
- A, sta cete vi? - Ne znam, ostacu u hotelu. Odavde imam let ujuto.
- Pa... - OK. - Cao, onda. - Cao. - Srecno. - Hvala. Telefon vam zvoni. - A, da...
Halo? Da?
Zdravo! Izvinite! Ideja da ostanem u hotelu pored piste me uznemirila.
- Smetam vam? - Ne, ne. - Oprostite...
- Kako ste? - Dobro sam. Trcali ste? - Kamo srece da ste bili u vagonu...
... cetiri vagona ispred... Pa?
- OK ste? - Da, dobro sam
- Gde idemo? - Ja, ja... U Pedington. - Oh...
Pa evo taksija, tacno? Ovo je, valjda, rastanak, opret.
- Odvesce vas gde god zelite. Bilo koji hotel.. - Mislite, umesto da vas otpratim do skole?
Nosicu vam knjige... bez naknade.
- Naravno... - Je li to "da"? - Da.
Zasto da ne? U tom slucajo, moramo... moramo ovuda.
- Ne smeta vam da ovo ostavim? - Naravno.
... to je kao: "Tvoja slava dolazi iz medene crkve.."
- To je citat iz knjige: "Pogled odozgo" - Ah, Ijen Foster. - Da, citali ste? - Ne.
- Da li mi je jos pao rejting? - Ne, ne, samo...
... veoma smo razliciti. - Verovatno. Je li to lose?
- Ne... - I ja tako milsim.
- Oh, izvinite. Oprostite, treba da se javim. - Samo izvolite.
Zdravo mama. Halo... Izvini, zauzeta sam. Da?
Ne, napolju sam, zapravo. Da... Da, sa nekim.
Ne, sa nekim drugim... Da, sa muskarcem.
Jesi, jesi li?
Sta? Ljudsko telo?
OK, cuj...
Cuj, ja cu doci sutra rano, da zajedno da proverimo. U redu?
U redu, dobro, cao. Volim i ja tebe, cao! Izvini...
... moja mama. - Brine za tebe? - Da.
Vise za sebe, ubedjena je da zivi pored "Dzeka Trboseka" iz Poljske.
- A.. Zivis sa njom? - O, Boze, ne!
Blizu, ne sa njom. Dobra je ona, misli pozitivno, samo joj je bilo tesko neko vreme.
- Zasto? - Pa, moj tata je pobegao u Francusku sa sekretaricom...
... a pre 4 godine je saznala da ima rak. Potpuno se oporavila, samo nece to da prizna.
Pa... dosadjuje se, ja mislim da je to. I... okupirana je mojom situacijom, jer sam sama...
Vise joj je to neki hobi, ako ti se to vise dopada. - Shvatam.
- Izvini. - Zasto? - Ne... Mnogo pricam.
- Ne, ne pricas. - O, da. - Ne.
- Eto, stigli smo do moje skole. - Koliko ti traje cas? - Jedan sat.
- Mogu da te sacekam... - Zahladnece. Ne zelis, valjda, da cekas?
Nije tako hladno...
OK... Cuvaj se.
Mozda steknem pogresan utisak.
- Pa...kako je proslo? - Pa, uobicajeno. Divan starcic nam je citao pricu. Psiho-seksi triler.
Ima 86 godina. Da nastavimo da setamo?
Ok...
Da li si nekad pozeleo, bar na jedan dan, da zivis neki drugi zivot?
- Da vidis kako bi to bilo? - Imas li neku ideju za tvoj?
Da.. Mislim da bi bilo u Spaniji, definitivno, mala kuca na obali.
- I sta bi radila? - Pisala bih knjigu.
Ne kao Midlmarc. - Dzordz Eliot. - Procitao si je - Ne.
Pa, tvoja knjiga...? - Bila bi... stvarno dobro stivo za odmor. Za plazu? - Da.
A ta kuca u kojoj bi zivela?
- U kojoj bi pisala, da li ima vidik? - Da.
Na proplanku, sa malim potokom na sredini...
- Potokom? Bez tusa? - Da.
- Stari tip. - Ok, Ok, Ok, prihvatam.
Eto me, samo ako primas goste.
Naravno.
- Mozes me posetiti, Harvi Sajn. - Hvala, Kejt Voker.
- Mogu li da te pitam nesto? - Naravno. - Sta se desilo izmedju tebe i kcerke?
A... ne znam.
Negde usput sam je izgubio, probudio sam se jednog jutra...
... i shvatio da im ne pripadam.
Znas, uvek sam imao to osecanje u stomaku... da me se stide.
Mislim, da ih vidis sa Brajanom, ocuhom moje cerke, shvatila bi da ipak, to ima smisla.
Mislim, izgledaju divno zajedno.
A i ja, nisam bio uzoran otac.
- Da li svadba i dalje traje? - Ne znam.
- Sat po njujorskom vremenu? Koliko je sati? - Proslo je 7. Gde se odrzava?
- U "Grovenor Hausu". - Moras da odes. - Ne, ne... - Da.
- Ne zele me tamo. - Moras otici. - Stvarno me ne zele. - Harvi, cerka ti je...
... a ti si njen otac, i moras da odes.
Harvi, najozbiljnije, to je neoprostivo, moras da odes.
- Hajde. - Razmisljam... da podjes sa mnom.
Ne! Ne mogu da odem na vencanje...
... u prokleto-zelenom poliesteru!
- Pokusavas da me ubedis da ti kupim novu haljinu? - Ne! - O tome se radi?
- Ne! - Jeste! - Necu da idem!
- Hajde kao moj telohranitelj? - Ne! - Kao moj prijatelj?
Ok.
Necu potrositi vise od 200 funti na tu haljinu!
- Je li dogovoreno? - Da! Da!
Ovde?
Zdravo!
- Moja bivsa zena nas je upravo snimila. - Je li?
- Prilazi nam moja kci. - Zdravo. - Zdravo.
- Nisam otisao. - Drago mi je. - Ovo je, ... Kejt. - O, zdravo. Kako si? Cestitam.
- Izgledate fantasticno. - Hvala vam.
- Zao mi je sto upadoh na vencanje, ali, ideja je tvog oca. Insistirao je... - Ne, u redu je.
- Sedite tamo. - Ne, ne, ne... smesticemo se negde. - Oprostite...
- Mozete li im naci mesto? - Naravno. - Dame i gospodo, molim za malo paznje molim...
Vreme je za kumov govor... O! Nema mlade! Mozda ste je videli, tamna kosa, bela haljina.
Ok... Predstavljam vam kuma Pita!
- Hvala Dzos... - Zdravo. - Hvala Dzin i Brajan na ovoj prilici...
- Znate li da je ovo sto za decu? - Da.
Zdravo.
Nije bas pricljiv.
I konacno, zelim da nazdravim Suzan, sto je napravila coveka od mog prijatelja Skota
Za Suzan!
Dame i gospodo, vreme je da mladin otac kaze nesto, a veceras ce taj zadatak pripasti...
... uvek sarmantnom i uvazenom Brajanu, dame i gospodo.
Pa... bio je to lep govor, Piter. Tesko cu ga slediti, ali pokusacu.
- Brajane? - Da, Harvi? - Izvini sto upadam...
... ali, mislim da je rekao "mladin otac".
- O da... - Mogu li?
Hajde, hajde Harvi.
Zdravo svima.
Ima nesto, sto smo Dzin i ja naucili iz naseg propalog braka, a to je da deca...
... iz razvedenih brakova najvise pate...
... i da dete Dzin i Harvija Sajna nosi u sebi bol i gorcinu, ali...
... ovo je i pohvala tebi, Suzan, sto si, nekako, uspela da se izdignes...
... iznad rusevina sopstvene porodice, da bi postala...
... jaka, i odlucna, i samostalna zena.
A opet, zadrzala svoju osecajnost, ranjivost i ljupkost...
I izgledas predivno veceras.
Skote, ti si srecan covek...
... i ja sam srecan sto ces mi biti sin...
Ti to vec i jesi.
OK, bez pritiska, ali Dzin...
... radujem se sto cemo jednom biti baba i deda. Bez pritiska, Skote.
Nazdravljam ti, Skote, nazdravljam tvojoj zeni...
... mojoj ceriki...
... nazdravljam nasoj porodici...
... i ako bih mogao da vas zadrzim jos jedan tren, voleo bih da se i tebi zahvalim, Brajane.
Hvala sto si uz njih.
Hteo bih vas zamoliti da ustanete i pridruzite se Harviju i meni...
... u zdravici za mladence, za Suzan i Skota.
Za Suzan i Skota!
Harvi! Harvi!
- Zdravo! - Zdravo. - Nemoj da places. - Necu.
- Oh, Suzan... - Hvala ti i za ono, tata.
Hvala, sto si me primila nazad.
- Jedna od tvojih kompozicija? - Da. - Divno...
- Nemoj da ides. - Ok.
- Moramo da pozurimo. - Zasto? - Jer hocu da ti gace spadnu od igranja.
Na 3! 3... 2... 1!
Kejt...!
- Srecno! - Hvala! I... hvala!
- Jesi li dobro? - Jesam, da, jesam Hoces da brisemo odavde?
Naravno.
Izvinite!
- O, Stvarno? - Da. - Zasto? - Kako to mislis...
Volim ovo mesto. Deca se tu leti igraju.
Udju u fontanu i uzivaju.
Nisam mislila da cu ostati budna celu noc.
Nisam to radila, jos otkad sam bila studentkinja.
Rastuzila si se... Zasto?
Bila sam trudna jednom... nisam zadrzala dete.
Tad nisam ni promislila, tako rade pametne devojke.
Sada se...
Sada se ponekad pitam... znas...
... da li bi dete bilo smesno, ili pametno, ili...
Ne znam... Bas erotski.
Glupa sam, veoma...
Ne znam zasto sam ti to rekla.
- Nadjimo se ovde sutra, Kejt. - Sta? - Bas ovde... bas na ovom mestu u podne?
A tvoj let?
Ne moram da idem.
Zasto?
Zavezi, Harvi.
Glupo je...
- Sada to mislis, ali sacekaj sutra. - Danas je vec sutra.
Harvi... ne znamo nista jedno o drugom.
- Ti si, znas... - Star? - Nisam to htela da kazem, mada, jesi malo si stariji...
Ja sam...
Ja umem da budem zla... - I ja, takodje.
Ne, zaista grozomorna.
Grozomoran, nisam bio nikad.
Trebala bih da idem.
Ozbiljan sam veoma... Bicu ovde, i cekacu te u podne, Ok?
Ok?
Harvi Sajn....
- Kazi kada? - U podne! - Ne cujem te !!!
Podneeee !!!
- Dobro vam jutro, gdine. - Liftovi ne rade, g. Sajn.
- Ako vam nije problem da podjete stepenicama. - Nikakomije problem.
Sta vam je, gdine?
Imate li problem? Ok ste? Da vidim.
Ok, imamo doktora. Samo sacekajte, molim vas...
Hej! Hej!
Dobro jutro, Dzejms. -'bro jutro, Kejt, kako si? - Mogu li da..
- Hocu malo grozdja. - Imamo divno, bez semenki. - Ok. Daj mi za 3 funte. - U redu. - Hvala.
- Gdine, kazete da ste pili kafu? - Da, ali...
- I bili ste pod stresom, niste dobro spavali? - Da, ali rekao sam sestri.
Molim vas, bio sam budan celu noc pod stresom sam, ali moram da budem...
- Samo se smirite. Morate da ostanete. - Znate, moram da budem...
- Znate li da imate aritmiju? - Da, to se zove STT, znam!
Imam je od malih nogu, Zaboravio sam lekove u Njujorku...
... pa ako mozete da prepisete recept za "Dioksin"? - "Dioksin"... Da, da. Nije problem.
- Samo prenocite da iskljucimo drugu mogucnost. - Ne, to je aritmija. Molim vas, imam sastanak.
- Uradite mu EKG, i testove za... - Ne mozete me zadrzati.
Ne, ne mozete me zadrzati ovde...
- Molim vas... - I sredite da ostane u toku noci.
Da, mama, zavrseno je. Sada idem na posao.
- Zasto ne ostanes i na rucku? - Ne mogu, moram da idem.
Nije da sam radoznala, ali otkud ona velika dimljena sunka u podumu?
Oh ona... da... to mi je dao komsija.
Poljak? Pa onda, on nije serijski ubica, zar ne?
Verovatno nije.
- Sigurna si da ces biti dobro? - Da. Naravno da hocu...
- Muskarci... Kome jos trebaju. Seti se, idemo u Grcku na leto.
Imas karmin na obrazu, vidimo se.
- 'Jutro Kejt. - Dobro jutro, Pedi. - Divna si, kao i uvek. - Hvala.
Da... da... Ok, hvala puno, cenim to. Hvala vam.
- Alo, aerodrom Hitrou? - Da li je Kejt Voker tu? Ovde Harvi. - Sacekajte...
Kejt, za tebe je. Neki Harvi.
Izvinite, ona nije tu.
- Molim vas, vazno je. - Kejt!
- Izvinite, zauzeta je... Ne zeli da se javi. - Ok, hvala.
- Izvinite gsine, mozete li da potpisete ovde? - Naravno.
Hvala.
- Halo? - Harvi? Ovde Marvin. Gde si? - Jos uvek u Londonu, Marvine.
Pa...vracaj se ovamo, druze, imam sjajne novosti.
Bio si u pravu, onaj klijent Samjuelson... Niko mladji nije uspeo da mu udovolji, na kraju su...
... koristili neke tvoje stare melodije. Zele da se vratis i dovrsis posao.
Trebas nam ovde, Harvi. Ceka te tvoja stara kancelarija.
- Harvi? - O sjajno, Marvine. - Da, da...
... sjajno, ne zelim da se izvinjavam... Kad mozes da se vratis? Harvi?
- Ne vracam se. - Sta? - Dajem otkaz.
Kako to mislis, dajes otkaz Harvi? Vidi covece, potrebni smo ti.
Ne, ne bas. Kao sto si rekao: Ovo mi je poslednja sansa. Moram da idem.
Taksi!
Taksi! Hitrou, brzo!
- Zdravo. - Trazim Kejt Voker, Kejt... - Ko je trazi?
- Prijatelj... - Una, neki covek trazi Kejt.
- Kaze da je, prijatelj. - Da. - Prijatelj? - Pa...
... vise od prijatelja. - Vise od prijatelja? - Da.
- Ti si Amerikanac? - Da, tako je.
Svidjas joj se, znam to.
- Nemoj da je zenes, nemoj da je povredis! - Necu, ne zelim to.
Ali, nije ovde. Otisla je.
Mozes da je nadjes na casu. Upravo joj pocinje, na juznoj obali. Znas gde je?
- Da, znam! - O. znas? Da li? - Da. Ja... - Pa, hajde, nadji je!
Vidimo se, Harvi!
"Krv je lila iz njegove rane, kao crna cokolada na toplom letnjem danu."
"I dalje je mogao da je namirise na rukavici, taj prodoran miris seksa."
"Bilo je tiho, ali po ukusu kapljuceg znoja, a slano je ukus koga se najvise secao..."
"... tako senzulano, tako vlazno, tako seksi".
O, hvala.
Izvolite.
- Hej? - Zdravo. - Jos si tu, u Londonu? - Naravno...
- Mogu li da ti objasnim? - Nema potrebe. - Ali ja to hocu.
Ne, iskreno, neka... - Kejt, molim te, bio sam u bolnici!
- O, Boze, zasto? - Nista strasno, zaboravio sam moje pilule u Njujorku
... imam nepravilan rad srca jos od malena... - Aritmiju?
- Kako znas? - Jer, i moj otac... je ima.
Pa, i mladici je imaju.
O, Kejt tako mi je zao sto nisam dosao. - U redu je...
Lepo sam se provela i stvarno mi se svidjas, Harvi. Hvala ti.
Ali, ja ne umisljam stvari.
Zivim u Londonu, a ti... Gde ono bese?
- Ja zivim u Vajt Plejnu. - Tako je! I kad svane ponedeljak ujutro...
... realnost se vrati, znas, dva tinejdzera se sjajno provedu, ali mi... hvala, ali... - Sta?
Pa, nije to stvaran zivot. - Jeste.
- Ne, nije. - Jeste. - Nije, Harvi. - Jeste. - Ne... - Jeste pravi zivot.
- Stvaran je zivot za mene. - Da, ali nije samo u vezi tebe
... i ja sam tu, a ti nista ne znas o meni... Pogledaj me, mislim...
Pateticno je sto sam ocekivala da neces doci. Mislim, nadala se neces doci jer je tako lakse.
Znas, samo se sakrijes i cutis negde... Ja... nisam bazen za plivanje, Harvi...
... i necu to da uradim, i necu to da uradim, jer ce me boleti!
Jer, jednom ce biti kako ne funkcionise sve Ok i prekinucemo i bolece me i necu to da uradim!
Necu to da uradim, i necu...
Vidis, ono sto mislim je da mislim da mi je lakse samoj i stalno razocaranoj.
Mislim da sam ljuta na tebe, sto pokusavas da mi to uzmes.
Mama, volim te, ali ne sada.
Da li to treba da shvatim kao tracak nade?
Ako se jos malo nasmesis...
O, zavezi, Harvi...
Pa, kako ce ovo da funkcionise, g. Sajn?
Zaista nemam predstavu.
Ali, hoce.
Obecavam ti.
Da prosetamo?
Da.
- Ok si? - Da.
Samo malo...
Ovako je bolje.
Ti si moj tip devojke.
- Pa, imas li neka pitanja? - Koja? - Ona sa aerodroma. - A, upitnik? - Da.
OK... Ime?
- Harvi Sajn. - Mesto stanovanja? - U tranziciji sam...
----- K R A J -----